![](https://images.delfi.ee/media-api-image-cropper/v1/0447f90a-53a9-4a30-9c6d-55bddb2bdf7a.jpg?noup&w=767&h=914&r=9:16&ch=0.8438&cw=1&cx=0&cy=0.0877&rotate=0&flip=0)
Kodu korrastades on grupp asju, mis kipuvad alles jääma isegi siis, kui nad sulle ei meeldi või kasutust ei leia - nostalgilise väärtusega esemed. Ehk peaks neid hoopis nostalgilisteks segaduse tekitajateks kutsuma? Neist asjadest lahti laskmine on lihtsam, kui treenid oma aju ära tundma nende tegelikku rolli sinu elus.
Nostalgilise eseme väärtus peitub mälestustes või tunnetes, mida omanik sellega seob. Ent sageli puudub neil muu kasutuseesmärk. Näiteks pabermenüü söögikohast, kuhu elukaaslane teid kolmkümmend aastat tagasi esimesel kohtingul viis, on kindlasti nostalgiline segadustekitaja. Ka lapsepõlvest armas kaisukaru, kui ta kogub kapis tolmu, võib olla segaduse tekitaja; kui selle aga oma lapsele mängida annad, ei ole segadus. See, et ese tekitab mälestusi, ei muuda seda automaatselt segaduse tekitajaks – küsimus on selles, kas see ese on sinu praegusele elule kasulik või mitte.