![](https://images.delfi.ee/media-api-image-cropper/v1/8b11eef6-82e1-4324-89d4-f02ec4774402.jpg?noup&w=767&h=914&r=9:16&fx=0.449495&fy=0.285938&ch=0.8438&cw=1&cx=0&cy=0.1296&rotate=0&flip=0)
Soe suvi on lastele ideaalne aeg möllata mudaköögis ja liivakastis. Nende ehitamisega saab igaüks hakkama, aga seejuures tasub silmas pidada nii vastupidavust kui turvalisust. Nõuandeid jagab K-rauta tootejuht Oliver Prokopovits.
Turvalisus on oluline aspekt nii ehitamise kui materjali valiku seisukohast. Kui tegu on lapsest suurema ehitisega, siis oleks abiks kas mõni praktikas äraproovitud joonis või vähemalt põhiteadmised füüsikast, et näiteks mudaköök ei saaks mänguhoos lastele peale kukkuda.
Laste õueehitisteks on hea kasutada naturaalset puitu, mis on töödeldud ilmastikukindlaks. Mõnikord mõeldakse, et lapsed on väikesed lühikest aega ja vastupidavus pole prioriteet. Lapsed võivad olla oma mängudes üsna intensiivsed ja kui hüppamisraskuse all pisut pehkima läinud mängumaja põrand läbi kukub, on hilja kahetseda. Näiteks immutatud puit ja ka terrassilauad on mõeldud õues vastu pidama. Neid võib mänguehitiste rajamiseks kasutada.
Eesti heitliku kliima tõttu tuleb arvestada, et kõik detailid, ka näiteks kinnitusvahendid, peavad olema töödeldud ilmastikukindlaks, et õueatraktsioon vastu peaks. Tänapäeva värvid, peitsid ja immutusvahendid on kõik läbinud piisava hulga teste ja vastavad pikale reale nõuetele - neid ehitusel peljata ei tasu.
Samuti tuleb jälgida, et kõik muud ehitamisel kasutatavad materjalid ja elemendid on lastele turvalised. Näiteks võiks mängumaja katusel eelistada rullmaterjali, mitte katusekive, mängumaja aknad võiks teha pleksiklaasist, mitte päris klaasist ja kui mängumaja uks on seest lukku keeratav, peab lapsevanem selle vajadusel väljast lahti saama. Loomulikult ei tohi olla trepid läbikukutavad ja ükski ehitis ei tohi lapsele peale vajuda ka olukorras, kus laps kasutab seda mittesihipäraselt. Näiteks mänguköögi võiks kinnitada omakorda mõne seina külge. Kõigi turnimisatraktsioonide all peab olema pehmendus, kasvõi suurema koguse liiva näol.
Liivakast valmib mõne tunniga
Kõige lihtsam on ise ehitada liivakasti. See on hea projekt, kui varasemat ehituspraktikat napib.
Liivakasti ehituseks sobivad immutatud või kuumtöödeldud terrassilauad. Liivakasti äärte kõrgus võiks olla suurusjärgus 25 sentimeetrit ehk sama kõrge kui kaks standardse laiusega terrassilauda ülestikku. Liivakasti mõõtmed võib ehitaja sõltuvalt aia suurusest ja laste arvust ise valida, kuid arvestada tasub, et ruudukujulist liivakasti on lihtsam ehitada. Kõige sagedasemaks liivakasti mõõduks on 1,5x1,5 meetrit.
Liivakasti ehitamist tuleb alustada nurgatugede paigaldamisega, milleks sobivad näiteks 50x50mm mõõdus prussijupid. Prusside külge tuleb kinnitada külje- ja pealislauad. Kinnitamiseks sobivad terrassikruvid, sest need on töödeldud välitingimustes vastu pidama.
Liivakasti võib sügavuse andmiseks ka augu kaevata, kuid see pole otseselt vajalik. Küll tasuks liivakasti põhja paigaldada geotekstiil, mis ei lase rohututtidel liivast läbi kasvada.
Liiva puhul võiks segada peenemat ja jämedamat, nii ei lähe see lendu ja saab ilusaid kooke valmistada. Liiva ostes võiks teada ka seda, et enamasti alahinnatakse vajamineva liiva kogust kordades.
Täismõõtmetes mänguväljakud ostetakse tavaliselt tervikuna ja pannakse ise kokku. Neid, kes ehitavad ise prussidest kiigepuid ja liumäe treppe on pigem vähe, see nõuab ehitusest mõningaid eelteadmisi.
Küll saab ise rajada minimõõtmetes seiklus- ja ronimisparke näiteks puupakkudest, samuti minimõõtmes mudakööke, kus laps saab liivast, mullast ja veest toitu valmistada.
Ehitusmaterjalina kasutatakse sageli veel vanu euroaluseid, aga ka nende puhul on oluline töötlus – euroalus tuleb töödelda ilmastikukindlaks ning piisavalt siledaks, et lapsed sealt endale pinde ei saaks.
Lastele ehitamisel ei tasu kvaliteedilt kokku hoida, seda enam, et materjali kogused on enamasti tagasihoidlikud. Viimasest johtuvalt tasuks otsida erinevaid kvaliteetse materjali jääke – need võib kätte saada väga soodsalt.